זהירות! הולכי רגל ורוכבי אופניים
הרב אלישיב קנוהל

חלק ניכר מנפגעי תאונות הדרכים הם הולכי רגל ורוכבי אופניים. באופן יחסי אנשים אלו פגיעים הרבה יותר מהיושבים ברכב שהוא מוגן במידה מסויימת, ומאידך גיסא, יכולת התמרון שלהם יחסית למהירות הנסיעה של הרכב הממונע היא קטנה באופן משמעותי. לכן, הצורך בעירנות ברמה גבוהה מאד לגבי אנשים אלו הוא מאד נדרש. 
מובן שצורך זה משתנה בהתאם לסביבה בו אני נוהג כרגע. לא הרי נהיגה בכביש בין עירוני שרק מכוניות מצויות בו, כהרי הרגע בו אני מבחין ברוכב אופניים הרוכב בצידי הדרך, וחשוב מאד לשמור מרחק הגון ממנו כדי למנוע כל פגיעה או בלבול אצלו. לא הרי נסיעה בכביש פתוח כנסיעה לצד מכוניות חונות כשבכל רגע עלול לקפוץ בין המכוניות ילד או מבוגר לכביש, ולא אספיק לעצור את מכוניתי בזמן. לא הרי נסיעה ביום כנסיעה בלילה – בעיקר בשטחים בהם עשויים להיות הולכי רגל או רוכבי אופניים, ובעיקר בשטחים לא מוארים. 
אשר על כן, בכל מקום בו עלולים להימצא הולכי רגל או רוכבי אופניים עלי לחדד את חושי בצורה מירבית כאילו הם כבר מצויים על הכביש גם אם אני לא רואה אותם ברגע הראשון. 
הבעיה הגדולה היא שבמהירות נסיעתי ובעיקר אם התנאים אינם אופטימאליים, כגון: נהיגה בעת ערפל או גשם, נהיגה בלילה בכביש שאינו מואר דיו, כביש שלפני שטח מת וכדומה, אני לא מסוגל לזהות את הולכי הרגל ואז הסכנה גדולה כפליים. 
עד כאן דברים לנהגים, מכאן ואילך כמה מילים להולכי הרגל ורוכבי האופניים:
כביש הוא מקום שמיועד לנסיעת מכוניות ולא לאנשים אחרים. על כן, בכל מקום בו מצויה מדרכה, שוליים או דרך צדדית צריך להשתמש בהם ולא לשהות על הכביש. עלינו להניח כנתון מובהק שהנהג אינו מבחין בנו. בעיקר בלילה - הנהג אינו מבחין בהולכי רגל ורוכבי אופניים עד שהוא נמצא במרחק קטן מאד מהם, מרחק שלא מאפשר לו להגיב בצורה סבירה. רק אם הם משתמשים בלבוש זוהר ועזרים זוהרים אחרים הוא מסוגל להבחין בהם, וגם אז רק בהיותו קרוב אליהם. היוצא מכך הוא שעד כמה שניתן עלינו להימנע מלהשתמש בכביש כמסלול הליכה או רכיבה באופניים. אין מה לדבר שאסור ואי אפשר להשתמש בכביש בו נוסעות מכוניות, כמגרש משחקים.
לא פעם אני נתקל בחבורת נערים או לעיתים באדם בודד ההולכים על הכביש ללא בגד זוהר, ואני נוכח מחדש עד כמה לא ניתן לזהותם, אלא ממרחק 'אפס'. על כן, עלינו להסביר ולדרוש בכל מקום שניתן - שלא ללכת על הכביש. אם יש הכרח בכך הרי שעל האדם הראשון והאחרון להצטייד  בפנס או מחזיר אור משמעותי אחר כדי לסמן למכוניות על היותם על הכביש, והוא הדין לגבי אדם בודד. 
גם כשהולכים לצידי הכביש, נכון הוא ללכת אל מול התנועה כדי שתוכל להבחין במכונית במרחק סביר ולסור הצידה מבעוד מועד. כדאי מאד ברגע שמגיעה מכונית לסור לשוליים ממש ולהתרחק ממסלול הנסיעה של המכונית ככל שניתן.  
יהי רצון ותתקיים בנו התפילה ''שתוליכנו לשלום ותחזירנו לשלום''.