"זה רק ליד הבית"
הרב אלישיב קנוהל

'ביתו של אדם הוא מבצרו' כך אומר הפתגם העממי. האדם רגיל לביתו והוא חש בו ביטחון גדול יותר מכל מקום אחר. ככל שהאדם מתרחק מביתו ביטחונו העצמי נחלש. מובן שגם בכל מקום אחר, ככל שאדם מתרגל אליו ביטחונו העצמי מתחזק. לפי זה גם בסביבת ביתו האדם חש יותר ביטחון, וככל שהוא מתרחק למקומות פחות מוכרים נחלש ביטחונו העצמי. בכבישים המוכרים לנהג, בהם הוא נוסע לעיתים קרובות, הוא חש יותר ביטחון, ונהיגתו יותר רגועה וזה טוב, אך ''אליה וקוץ בה'' – ככל שביטחונו העצמי של הנהג עולה הוא מרשה לעצמו דברים לא תקינים ולא מקובלים בנהיגה, דברים שהוא לא ירשה לעצמו לעשות בנהיגה רגילה בכבישים שמחוץ לסביבתו הקרובה.  
תחושת ביטחון זו, שביסודה היא דבר מבורך, עלולה להיות לנו לרועץ. היא מביאה אותנו לשאננות לא מוצדקת שגורמת לנו לוותר על חוקי זהירות בסיסיים, והדבר עלול להיגמר באסון.
דוגמאות: 
א.	'ליד הבית אפשר להרשות לבן לנהוג באוטו גם אם עדיין אין לו רישיון'. האם תופעה זו מוכרת?!                                                                                                                               עלינו לזכור שליד הבית גם הילדים הקטנים בשכונה מרגישים יותר בטוחים ולעיתים הם משחקים על הכביש כאילו היה מגרש משחקים (כוונתי בעיקר לישובים קהילתיים ושכונות שקטות). גם המכונית ממול נוסעת בפחות ערנות וזהירות מאשר בכביש הראשי. מתן אפשרות לנהוג לנהג לא מיומן שעדיין לא מורשה לנהוג לבדו עלולה להיות הרת אסון. כלול בעניין זה האיסור המוחלט לאפשר לנער לנהוג בטרקטורון ללא רישיון מתאים. אנו בהחלט מודעים לשאלת הזהירות בנהיגה גם לבעלי הרישיון, אך הדרישה שלפחות יהיה לנהג רישיון ותקופת הליווי הנדרשת, היא דרישה מינימאלית. 
ב.	'מהבית עד הגן ניתן לקחת את הילד על הברכיים של הנהג או ללא כיסא בטיחות'. גם זו רעה חולה. ילדים קטנים הם בהגדרה ''חסרי ישע''. אנו המבוגרים, ובעיקר ההורים אחראים על חייהם ועל ביטחונם. אם אנו הם אלה שמסכנים אותם, הרי שאנו פושעים כלפיהם ''בכפליים''. לדוגמא זו ניתן לצרף את הלוקחים ילדים ותינוקות לנסיעות ארוכות ללא כיסאות בטיחות. גם אם פעם לא הקפידו על כסאות בטיחות, היום לא יעלה על הדעת לצאת לנסיעה ללא כסאות בטיחות לכל הצריכים לכך.  
ג.	האם בנסיעה בתוך הישוב או בתוך השכונה אני צריך לחגור חגורת בטיחות? התשובה היא, כן!!! כי גם במהירות של 30 קמ''ש עלולה להיות תאונה קטלנית או פוצעת, וחגורת בטיחות עשויה להציל אותנו. הדברים הוכחו יותר מפעם אחת, ולכן אסור לנו להתעצל. ברגע שנכנסנו למכונית, לפני ששחררנו את מעצור היד אנו חוגרים את חגורת הבטיחות – אנחנו וכל הנמצאים באוטו. 
אלה הן רק דוגמאות, וכל אחד יוכל להוסיף מניסיונו האישי דוגמאות נוספות. הכלל הוא שלרכב על הכביש יש עוצמה רבה, ועל כן עלינו לנקוט בכל אמצעי הזהירות מהרגע שהתחלנו לנוע.