"לא תאונה אליך רעה"
הרב אלישיב קנוהל

הרב ישראל וייס (לשעבר הרב הצבאי הראשי) איבד את בתו – תהילה ע''ה בתאונת דרכים לפני הגיעה לגיל שמונה. היא נדרסה למוות על ידי אוטובוס. לאחר כ''ב שנים הוא הוציא ספר בשם 'לא תאונה אליך רעה' העוסק בזהירות בדרכים. אני מבקש להביא בפניכם מספר משפטים (עם שינויים נצרכים) העוסקים בחוויה של האדם הפוגע. לכאורה לו עצמו כמעט ולא קרה כלום. מכל מקום, בואו ונקשיב לו.  
"זה קרה... כשנסעתי לכיוון באר שבע ועשיתי סיבוב פרסה, לצערי במקום אסור. נכון, ראיתי את אורות הרכב שנסע מולי, אבל הייתי בטוח שאני מספיק לקחת את הסיבוב לפני שהרכב נוגע בי. אבל לא הספקתי, והיה לכך מחיר כבד מאוד. התוצאה הסופית לדאבוני הייתה - ילד בן עשר שנהרג, אישה אחת שנפצעה קשה ולצערי הרב רגלה נקטעה, וגבר שנפצע קל מאוד... 
אתה יודע שמרגע התאונה חיי אינם עוד אותם החיים. זה כבר לא אותו הדבר, ולדעתי אף פעם גם לא יהיה בעתיד...
בהתחלה ביקשתי סליחה, התחננתי, בכיתי... בהמשך ביקשתי להסביר, להיפגש, לדבר, לפתוח דף חדש, אבל הכל כמו "על ריק", כמו לשווא. על כל המכתבים שכתבתי לא רק שלא קיבלתי תשובה, אלא שבמקום זאת קיבלתי רק איומים ישירים על חיי באמצעות מכתב אחד ויחיד שנשלח אלי אל הכלא, ובו המסר הבא: אתה לא קיים, אדון נהג דורסן. אנחנו לא רוצים שום קשר עם מי שבז לחיי אדם, עם מי ששפך את דם יקירינו, על לא עוול בכפם. איננו רוצים לא לראות אותך, ולא לדבר איתך, ובטח שלא להיפגש איתך...
הרשה לי לסיום, לפנות לכלל הנהגים החכמים וה'חוכמולוגים' שבטוחים מעל לכל ספק שלהם זה לא יקרה! ... אם לא נוותר אז לא ניוותר...
אז תחשבו על זה חברים, תחשבו על זה היטב, שכן היום הבחירה היא שלכם, אבל מחר, מחר זה עלול כבר להיות מאוחר" (שם עמ' 50-47)